Vi er ankommet til Los Angeles.
Transportmidlet er anderledes. En limousine i leopardskind.
Vi skal nemlig udforske glam metal.
Da jeg voksede op, hadede jeg glam metal, hår-metal, pop-metal.
De havde ikke styrken og aggressionen, jeg elskede.
De mindede om boybands, der var dannet for at sælge albums.
Men stilen er et stort kapitel i metalhistorien-
- så jeg vil forstå, hvor den kommer fra, og hvor den passer ind.
Glam metal opstod på Sunset Strip i 1980erne og blev et stort fænomen.
Men der startede L.A. Hard rock ikke.
Mere end ti år tidligere, skabte Van Halen en ny lyd på The Strip.
Jeg skal mødes med bassisten Mi- chael Anthony for at høre til starten.
- Hvordan så scenen ud, da I startede? - Musikscenen i L.A. I 1974...
Det handlede stadig meget om David Bowie, Ziggy Stardust.
Alle gik rundt i bukser med svaj, plateausko, spandex og sådan noget.
Vi kom ind på scenen fra Pasadena i jeans og T-shirts. Det var helt nyt.
Vi tog da plateausko på og forbedrede udseendet lidt.
Vi spillede på klubber i Hollywood og fik en del succes.
De ændrede alt i Californien. De var skræmmende store.
Når vi andre guitarister hørte Eddie, rystede vi. Jeg var knust.
Edward Van Halen lød som en maler. Jeg forventede en olding med skæg.
Da jeg ankom til Whisky, strakte køen sig over flere gader.
Da jeg kom ind, så jeg Van Halen for første gang. Du gode Gud.
Dave sagde til Ed: "Vend dig væk fra publikum, når du spiller solo."
"Andre guitarister må ikke se det."
Alle kiggede på Dave. Han var moderigtig og meget atletisk.
Det var det lange, blonde hår. Dave var unik som frontmand dengang.
De inspirerede hele L.A. -scenen.
De kæmpede sig frem. De spillede på Roxy og Rainbow.
De kunne, så kan vi også. Det eksploderede.
Van Halen inspirerede unge musikere fra L.A. -
- og lagde grunden til den næste generation på The Strip.
Mötley Crüe overtog faklen og udviklede glam metal.
Hvordan startede de bevægelsen?
Da jeg voksede op og ville synge, så jeg altid op til David Lee Roth.
Dave var som mig og voksede op i L. A. Han havde en strandstil.
Jeg spejlede mig i ham.
Kan du beskrive, hvordan det var, før scene blev så stor?
Der var en masse fede bands på The Strip.
De startede de lokale steder, som Gizzari's, Starwood og Troubadour.
Vi boede oven på Whisky a Go Go og gik ud sammen.
Pigerne bød os på drinks eller gav os penge til billig sprut.
Det drak vi så, før vi gik indenfor.
Jeg tror, at scenen udviklede sig, fordi der var et fællesskab.
Det var billigt at bo på The Strip. Man spiste, arbejdede og festede her.
De kunne nemt definere det nye look, da de boede her og gennemlevede det.
De sultede alle i starten. Mange af dem snyltede på kvinder.
Jeg ved ikke, hvordan de fik folk til at købe mad.
Vi havde ikke nogen penge dengang, så vi gjorde alt billigt.
Men vi udgav albummet "Too fast for love" med vores eget selskab.
Ingen ønskede at skrive kontrakt.
Jeg elskede det med det samme. Det var anderledes og godt.
Jeg var indkøber i musikbutikken Licorice Pizza.
Jeg tog en chance og købte 300 kopier.
Vi lavede en fed udstilling i vinduet med "Mötley Crüe" i pink.
Nikki skaffede piske og kæder.
Vince gav mig pink undertøj. Jeg tænke: "Har noget båret dem?"
Hvorfor var Mötley Crües visuelle fremtoning vigtig?
De ville sige noget. Nikki mente ikke, musikken var nok.
De her drenge personificerede, hvad musikken og teksterne handlede om.
De var en ung punkversion af Kiss.
Nikki ønskede et ægte, teatralsk, grænsesøgende og overskridende band.
- Det er usmageligt, men rock'n roll. - I er meget til det teatralske.
I ligger forrest af bands, der går op i udseendet på scene og i videoer.
- Det er vores job. - Vi laver et godt, præsentabelt show.
- Det er mig, der er præsentabel. - Lækkert slips.
Vi levede i vores egen verden. Vi blev inspireret af mange bands-
- såsom New York Dolls, Aerosmith og Van Halen.
Vi bar vores inspiration på tøjet.
Det føltes ophidsende på scenen. Det var det, vi ville med rock og metal.
Vi følte, at publikum fik det, de længe havde krævet.
Nikki Sixx så på hele konceptet. Vi skal se godt ud og have et godt show.
Han ville altid eksperimentere.
Jeg husker hans plateaustøvler i læder, der gik over knæet.
Da bestemte han sig for at anvende pyroteknik.
Vi fik noget tændgelé og blev enige om at sætte ild til Nikki.
Vi havde det på et sværd på scenen, der brød i brand. Jeg slog så Nikki.
Han brød i brand og lagde hovedet tilbage. Han kunne komme til skade.
Vi ville have større forstærkere og bedre pyroteknik.
Vi ville overgå alle bands.
Man er nødt til at eksperimentere med musik og udseende for at udvikle.
Mötley Crüe var ude på at gøre et kæmpestort indtryk.
Var du ekstrem, gjorde de det ti gange vildere. Stor, større, størst.
I 1982 fik de kontrakt med et stort selskab og styrede Sunset Strip.
Da de spillede på US-festival 1983, opdagede rockverdenen The Strip.
Heavy metal-dagen havde festivalens største antal tilskuere.
Her er 250.000-400.000 mennesker.
I start-80erne var metal stort i Europa.
Judas Priest, Scorpions og Iron Maiden slog så småt til i USA.
Men da nytilkomne Mötley Crüe og Quiet Riot var på US-festival-
- blev blikket vendt mod USA.
At se ud på en endeløs masse mennesker var fedt for et ungt band.
Vi var børn og havde ikke turneret endnu. Quiet Riot åbnede ballet.
Vi spillede for det største publikum nogen nogensinde havde spillet for.
Hvis Quiet Riot ikke havde opnået noget efter det-
- ville det stadig være nok i et liv.
- Nu er det tid til Quiet Riot. Klar? - Ja!
Quiet Riots optræden fik dem ud blandt et stort publikum.
Men producer Spencer Proffer finpudsede lyden og skabte succesen.
- Fortæl om jeres første møde. - Jeg hørte popradio i bilen.
De spillede "Cum on feel the noize".
Jeg tænkte: "Jeg må finde et band, der kan synge den sang."
Jeg hørte "Bang your head" og "Party all night" på en klub i Reseda.
Jeg spurgte, om de ville indspille fire sange i studiet.
En skulle være "Cum on feel the noize".
Kevin sagde: "Slade? Over mit lig." Jeg sagde: "Sådan ligger landet."
Vi skulle desværre indspille "Cum on feel the noize".
Det lød nu ret godt. Kevins øjne kunne dræbe som en tegneseriefigurs.
Der kom røg ud af hans ører. Han var rasende.
Vi brød os ikke om idéen. Vi var forkælede møgunger.
Men det blev vores bedste.
Vi indspillede en video. Vi varmede op for Black Sabbath i Illinois.
Den aften opdagede vi, at "Metal health" ville ligge nummer et.
Quiet Riot var bevægelsens magnet. Derefter fik de alle kontrakter.
Sådan virker det. Når et band slår igennem, kræves 20 lignende.
På det tidspunkt sagde selskaberne: "Den her gale musik kan sælges."
Efter succesen med "Cum on feel the noize"-
- strømmede bands til L.A. For at tage del i glam metal-scenen.
Hvorfor forlod I Pennsylvania og kom til Los Angeles?
Pennsylvania er ikke frugtbart for musikere. Vi købte en ambulance.
Vi hørte Mötley Crüe, mens vi lå på gulvet i ambulancen.
Vi tænkte: "Hvor mange er døde her? Kører vi tværs gennem landet i den?"
Det gav mening med US-festivalen og alt den energi herude.
Vi hørte bandene fra Californien og ville være en del af det.
- Hvordan var scenen i L. A? - Den var vild.
Der syntes at være tusindvis af mennesker på The Strip hver aften.
Der var altid bands på Troubadour, Whisky, Roxy eller Starwood.
Der var altid en koncert et sted. Vi festede og jagtede piger.
Der var ingen regler. Der var ikke nogen, der sagde nej.
Det var en dekadent tid. Der var mange stoffer og materialisme.
Man kunne kun slippe af sted med det ved at være rockstjerne.
Tjek tøserne. Hvordan har I det?
Tjek det her. Det her er vores Hollywood.
Sunset Strip blev et socialt netværk for glam metal-bands.
Alle havde plakater. Til sidst var lygtepælene så tykke her.
Jeg husker alle de flyers. 50 bands gjorde reklame for deres shows.
Hvordan gør man sit band særligt i forhold til de 30 andre?
Vi gik ud og gjorde reklame for os selv. Det gjorde vi godt.
De fleste selskaber sagde fra. I er nødt til at skaffe fans.
L.A. Var heavy metal-hovedstaden. Vi ville være de store.
Man skal have talent, men også beslutsomhed.
Vi skulle varme op. Jeg bad Bret sige, at vi holdt en efterfest.
Han sagde, at de første 100 til efterfesten ville få gratis øl.
Ingen blev til hovedbandet. De festede alle sammen med os.
Vi fik status som hovedband på én nat. Det virkede godt nok.
Poison var markedsføringskonger. Pigerne elskede det.
Drengene fulgte med de lækre piger og så Poison. Da tog det fart.
Kvinderne elskede hår-metal, da mændene opførte sig som dem.
De brugte makeup og tid på håret. Pigerne gik ikke op i guitarsoloer.
De tunge bands hadede os. Det nød vi. Vi endte nok i små 30 gadekampe.
Folk ville enten knalde os eller slås med os. Det er jeg stolt over.
Vi støttede aldrig, at folk tæskede dem i spandex med puddelhundehår-
- men jeg bad aldrig nogen stoppe det.
De var vores fjender. Vi var de seje, og de var nogle svanser.
Men vi tog ud og så dem, da alle pigerne var der.
Se på en 17-årig dreng. Hvad er han interesseret i?
Han vil være en rigtig mand, og han vil have noget.
Hvis man skulle vælge karriere, så skaffede hår-metal en noget.
Glam metal-scenen var stor i midt-80erne.
Bands spillede for fulde huse og fik kontrakter.
Da videoerne blev vist på MTV, røg bevægelsen mod nye højder.
Så er det nu. Velkommen til MTV.
Verdens første 24-timers musikvideokanal.
MTV omfavnede glam metal og gav bandene en perfekt scene.
Musikken kom fra Sunset Strip og ind i stuen verden over.
"Talk dirty to me" blev stor på MTV. Vi fik chancen for en turné med Ratt.
De første uger var der 20 publikummer-
- men efter en måned var der fyldt, når vi gik på.
Da tænkte jeg: "Nu sker det sgu."
MTV var over alt. Det var verdens største radiostation.
Unge verden over krævede noget, der fik deres hænder i vejret.
Da vidste jeg, at vi kunne blive globale.
Vi brugte mange penge på videoer for at blive vist for et større publikum.
En video på tre minutter nåede ud til alle i landet.
Der er sangen, bandet og looket.
De, der så godt ud på tv, fik succes. Tv'et belønner det spektakulære.
Glam passede perfekt til MTV.
Koncerterne var allerede spektakulære.
Uden MTV havde vi aldrig hørt om hår-metal.
MTV er jo musik-tv. Det er looket.
Lyden var langt mindre vigtigt end looket.
Det var vigtigt dengang. Berømmelsen kom fra dit image på TV.
Man hev stylister ind for at arbejde på folks udseende.
Stephen kaldte det mode-metal. Han kendte en butiksejer på Melrose-
- som fik lavet sit tøj med krystaller og pailletter og store jakker.
Alles hår var stort. Jeg ville ikke gøre det nu, men sådan var det.
De var den samme, der syede for os, Mötley Crüe, Krokus og Ratt.
Han gik ud fra det samme mønster, men ændrede ting og farver.
Vi så alle sammen ens ud.
I slut-80erne var glam metal-bands medieyndlings og genren et begreb.
Selv etablerede hard rock bands-
- hoppede på glam-vognen for at genopfinde sig selv.
- Hvad lavede du med Whitesnake? - Jeg var fan af David Coverdale.
Men de lavede ikke nogen kommerciel musik.
Han var en stjerne, men bandet og sangene var middelmådige.
Det var mit job at gøre dem til et kommercielt rockband.
For at skaffe et look, der var passende for USA i 1987-
- ansatte jeg de bedste stylister og musikvideoinstruktører.
- I røg i gruppe med glam metal-bands. - Ja, vi lignede endda Poison.
Vi havde samme stylist som Van Halen og Mötley. Det blev en spøg.
Det gik amok. "Hvor meget eyeliner bruger vi? Lad os ligne piger."
Da jeg mødte David, skyldte han Geffen to millioner dollar.
Men han var optimistisk omkring salget af sit album.
- Whitesnake er fantastiske! - Der er tusindvis af mennesker her.
Vi kaldte det tidsånd. På ni ud af ti hoteller, jeg var på-
- var der en Whitesnake-video på tv'et. MTV var bare pynten.
Jeg blev sparet for tre-fem års arbejde for at opnå den succes.
Vi solgte ikke længere til hundredvis, men millioner.
Jeg var en succesfuld undergrundsartist.
Berømtheden var mig uvant.
Jeg ville ikke gøre noget om drillerierne til trods.
Min søn morer sig kosteligt over de gamle billeder.
De ældre musikere så en mulighed for at blive en del af bevægelsen.
Det genopfrisker deres karriere. Det bliver pop forklædt som metal.
Det lignede metal, men lød som pop. De fangede hard rockerne og pigerne.
De kombinerede det. Det er derfor, det blev så populært.
Appellen var stor. Mange piger gik amok, og mange fyre nød det.
De lignede et popband, men lød som et rockband.
Sangene havde begge dele.
Et stort rockalbum ville sælge omkring to millioner.
Men da det kom i berøring med pop, stak det af.
Man kunne sælge en million plader om ugen. Hvem ville ikke det?
De sange, der oftest blev spillet i radioen var power-balladerne.
Det var familievenligt og romantisk.
Romantikken lokker kvinderne til og sælger resten af albummet.
Power-balladerne tillod publikum-
- inden for heavy metal at vokse sig enormt i slut-80erne.
Mange sagde til mig, det var deres sang.
Den blev spillet på deres første date, under første kys eller knald.
Radioen spillede balladerne. Med en ballade klatrede man opad-
- langt nemmere end med det kantede materiale.
Var det fedt at skrive power-ballader?
Er der nogen, der synes det?
Det var et nødvendigt onde. Det var vores mest succesrige sange.
Det jeg nød mindst i Dokken, var de ting, vi havde mest succes med.
Men når man laver musik, som man bør lave den, og ikke som man vil-
- så går man på kompromis. Det gjorde vi.
Glam metal var stort i slut-80erne, men mange metalfans inklusiv mig-
- mente at power-ballader og MTV tog overhånd. Det føltes ikke som metal.
Da begyndte glam metal at krakelere. Man har længe bebrejdet grunge-
- men bør også tilskrives et hard rock band fra L.A. Guns N' Roses.
I historiebøgerne står GN'R opskrevet som gigantdræbere.
Jeg vil ikke sige, at vi dræbte noget.
Flere af de bands manglede substans og derfor levetid.
- Interessen fusede ud. - I ville aldrig gå i spandex?
Vi gik aldrig i spandex. I starten var der makeup og lidt hårspray.
Vores glam-inspiration kom mere fra Marc Bolan-
- end fra Bay City Rollers og Cosmo Magazine.
Der er tiden før og efter Guns. Før Guns gik alle til modedesignere.
Efter Guns blev frisurerne mindre, og man stoppede med hårspray.
Man sminkede sig mindre.
Da Guns N' Roses udgav deres album...
Det var en hårdkogt skive. Vi var nødt til at holde os klar.
Guns N' Roses dræbte ikke hår-metal, men de skabte et nyt rum for fansene.
De gjorde ikke som glam-bands rent musikalsk. De var dygtige musikere.
Det gjorde Guns N' Roses unikt.
Glam var ikke nok musikalsk. Der var ikke plads til variation.
Efter lidt røg det originale, og alle klonede hinanden.
Der var Warrant og 25 mini-Warrant, Ratt og 25 mini-Ratt.
- Markedet blev bare mættet. - De næste bands blev fjollede.
Alle lavede en power-ballade og en pop-hymne med pink læber og hår.
Alle brugte det der, der får håret til at stå op.
Vi mente, at glam-scenen i L.A. Bestod af en masse posere.
Vi var deres modpol. Derefter fulgte en masse fede bands-
- som Soundgarden, Alice in Chains, Nirvana og Pearl Jam.
De fjernede endnu mere, og så gik alt i den retning.
Glam metal-scenen gik i opløsning.
Seattle-bevægelsen havde en dyster attitude, men var ny og anderledes.
Da forstod jeg, at det her ville overtage verden hurtigt.
Jeg var på Rainbow og tænkte: "Hår-bandene må nyde sidste omgang."
Vi blev ikke spillet i radioen mere. Da indså jeg, at det var slut.
Jeg oplevede modgangen efter at have været et glam-band fra L.A.
Klubben var helt åndssvag og publikum spyttede på os under et show.
Jeff åbnede munden for at synge "Just got lucky" eller noget-
- og han slugte en kæmpe snotter. Han var nødt til at få en stivkrampe.
Man gør det for enkelt, hvis man bebrejder Nirvana og grungen.
Næsten alle musikstile har en udløbsdato.
80er-bandenes udløbsdato var kommet.
Næste generation ankom: "Det her passer os ikke."
De ville ikke bare have det fedt. Det kan man da ikke bebrejde dem.
Jeg husker, at 90erne var hårde ved metal.
Metal-hoveder havde ikke meget at være stolte over.
Glam og thrash var forsvundet, og grunge var den nye dille.
Hvad skete der med musikerne, især glam-musikere, da musikken døde ud?
Havde I det sværere i Poison i 90erne i sammenligning med 80erne?
Jeg droppede musikken. Jeg gik ud og gjorde noget, jeg ville gøre.
Jeg ville arbejde med tegneserier. Jeg kunne ikke bidrage til grunge.
Sådan havde jeg det ikke.
Det havde været uærligt, hvis jeg havde udgivet sådan noget.
Da gik bandet i opløsning. Vi blev enige om, at det ikke gik.
De andre havde andre job.
Jeg kom ind i et familieforetagende, som producerede tranebær på flaske.
Vores pause på et år blev til fire. Mønterne forsvandt hurtigt.
Jeg købte en blomsterbutik og et automatfirma.
Pludselig havde jeg en masse automater, der skulle ordnes.
Mine hænder lugtede af småmønter i fem år. Det var lidt sjovt.
- Kan du huske følelsen dengang? - Det føltes af helvede til.
Vi havde gjort meget for selskaberne. De skred bare. Jeg måtte sælge huset.
Det er lidt som at blive droppet af sin pige, uden at man ved det.
Da de var færdige i radioen og på MTV-
- havde størstedelen af de bands svært ved at komme ud af stilen.
Tom og jeg er stadig venner. Jeg satte hans nye demo på.
Nogle unge kolleger sagde: "Det er fedt. Hvem er det?"
Jeg sagde: "Det er Cinderella." Og de svarede: "Nå..."
Jeg er i udkanten af Baltimore på M3-festivalen.
Her spiller Vince Neil, Cinderella, Winger, Warrant og andre hår-bands.
Det ligner mere en grillaften end en festival. Hvorfor er folk her?
Tror du, at folk er her grundet nostalgi og for at genopleve tiden?
Ja, de vil genopleve 80erne. Det var en herlig tid.
Lækre fyre, langt hår, rock og metal. Det har jeg levet for i 45 år.
- Selvom vores liv går videre... ...bliver musikken hos os.
Rock Never Stops Tour og Rocklahomas ankomst-
- har virkelig givet 80erne nyt liv.
Størstedelen af publikum er hårdkogte fans, der var med fra start.
Det er ikke en genopstandelse. De her bands vil spille hvor som helst.
Det handler om at tjene penge. Skæg, men penge.
Hår-metal rekrutterede aldrig en yngre generation.
Der er intet hår-metal samfund. Det er kun nostalgi.
Vi tager jer tilbage til 1986.
Det var vores første ballade, som I gjorde stor: "I won't forget you".
Er du nervøs for, at folk ser jer som et nostalgisk retroband?
Det er vi jo lige nu. Jeg er nødt til at være ærlig over for mig selv.
Vi spiller gamle sange. Intet nyt. Det er nostalgi.
Festivaler og markeder har holdt liv i mange glam metal-bands.
Men ikke kun musikken holder dem i folks søgelys.
Jeg hedder Bret Michaels. Det har været hot.
Jeg skal vælge mellem 20 hotte piger for at finde den store rockkærlighed.
Hvorfor passer de fyre så godt til reality-tv?
De er stjerner, så de passer ind i de fleste medier.
Bret Michaels vil altid være en stjerne, hvad end han laver.
Det, der skubbede glam-stjerner ind i reality-tv, var timing, tror jeg.
Tv og musikvideoer skabte Poison og Mötley Crüe-
- så derfor er de åbne over for tv.
De blev rockstjerner for publikum. De er på tv for at vise, at de lever.
Jeg hedder Sebastian Bach. Det er ikke et normalt program.
Jeg tror, trenden med rockstjerner i reality startede med "The Osbournes".
Det var første gang, en metalmusiker blev set uden for de vante rammer.
Min kone havde en serie: "I married Sebastian Bach".
Jeg ved ikke, om det var drama, gyser, komedie eller det hele.
Jeg kan godt lide at lave albummer. Alt det andet sker bare...
Når folk ikke køber cd'er, så har man et tv-program.
Jeg gør det ikke, fordi jeg gerne vil. Jeg griner af det.
"Jeg tager alle jeres penge og propper dem ind i metalscenen."
Hej. Du fandt frem til os.
Reality-tv passer godt til frontmænd inden for glam-
- men ikke alle har fået tv-succes og genopfundet karrieren.
Hvordan får de brød på bordet, når de ikke spiller på festivaler?
- Det er metal. - Han er dygtig til at grille.
Jeg hælder lige vodka på kødet.
Jeg kan få en karriere som tv-kok.
Vi spiller 50 shows om året. Jeg har haft fri 200 dage om året i 18 år.
Så for at skaffe penge har jeg fået job i en guitarbutik.
Jeg elsker guitarer og gear. Det er jobbet, og så spiller vi i weekenden.
Det er interessant at spille for tusinder-
- komme hjem søndag og så skulle på arbejde tirsdag.
Hvorfor døde så mange af de bands fra L. A?
Det er nemmere at lade det dø end at blive og kæmpe for det.
Man er nødt til at være masochist.
Det var aldrig muligt at give op. Det har været mange nætter-
- hvor man har tænkt: "Skyd mig. Jeg orker det ikke."
- Hvorfor gør du det her nu? - Jeg kan ikke blive i Poison altid.
Hvem ved? Måske bliver vi Rolling Stones inden for glam.
Jeg besluttede mig for at starte eget firma i eget navn.
"Jeg er her. Slå mig, hvis det er forkert."
Jeg mener, at jeg kan byde på noget.
Det her kan jeg overlade til min søn. Det går ikke med Poison.
Jeg elsker at opfylde folks drømme. Det forstår jeg til fulde.
- Hvordan prioriterer du lige nu? - Poison kommer først.
Det er dér, jeg tjener penge, og det er mit livsværk.
Det her handler om håndværk. Jeg kommer fra arbejderklassen.
Da jeg kom dansende til Hollywood og ville være rockstjerne-
- efterlod jeg en del af det, men det er stadig i mig.
Det bidrager til historien, at mange af dem er kommet videre.
Rikki har en ny karriere.
Vi går ud fra, at de var store i 80erne, og nu er de udvaskede.
Det er nogle også, men andre er ikke.
De, der overlevede, var dem, der ikke kun var med grundet livsstilen.
Man kan sige, hvad man vil om Poison-
- men Rikki havde en vision om, hvilken slags band de skulle være.
Jeg er stadig ikke til glam metal og hader tøjet-
- men flere af dem er ikke bare boybands.
Efter at have mødt dem har jeg respekt for deres engagement.
Jeg beundrer deres beslutsomhed, selvom de får klø af metal-fans.
Glam metal er klart vigtigere for heavy metal, end jeg troede.
Rasmus Jørgensen www.broadcasttext.com